https://slama.dev/comeback/
Jasně, mami, jsme v pohodě.
Ta bouřka nás skoro minula, no.
A v té škole jsi mě omluvila?
Tyjo, zánět mozkových blan s podezřením na mononukleózu.
Tyjo, mami, jsi fakt skvělá, díky.
Jo, za chvilku otvíráme, jsme druhý ve frontě.
Tak ahoj.
Kolik?
Dejte mi všechno, co máte.
No to ne, je to!
To ne, je to!
Tak co, kam to máme?
Ani se neptejte, pane Pacovský.
Je vyprodáno.
V střevu, no.
Tebe obejme, máma.
Fakt?
Včera mi řekla, abych odprejsk.
No jo, musíš si za to něco slíbit.
Třeba, že umeješ nádobí, nebo tak.
Aha.
Tak nashle.
Co pak se vám stalo, pane Ozzáku?
Ale přijeli s Touní a stejně chtěli jít na koncert.
No tak, Ozzáku, tak si s Touní nedělej, stejně jsi už Stouny viděl.
Každý jejich koncert je originál.
To tak zapomínají texty.
A víc, tohle je určitě jejich poslední turné.
Ale to říkali minulé i předminulé.
Tohle je zaručeně poslední.
Ozzáku, ukážu vám něco, co vám určitě spraví náladu.
Mám tady něco mnohem lepšího, než jsou lístky na jeden koncert Rolling Stones.
Vy máte lístky na všechny koncerty?
Ještě lepšího.
Nic lepšího neexistuje.
Voilà, Scrabble.
Tady kapelu neznám.
Co to je, Marcelko?
Neznáte, Tomáši?
Úžasná hra.
Jo, ale já to znám.
Hráli jsme to na lyžáku.
A měla jsem úplně blbý písmena, ale nakonec se mi podařilo složit kotrmelec.
A vyhrála jsem.
Teda, za kotrmelec tleskám.
Mně se zase nedávno povedla masturbace.
No, kam se hraje můj kotrmelec?
Mně přijde masturbace teda daleko snazší.
Jo, tak to zkuste, když jste tak chytrej.
Před váma, ne?
Radši udělám ten kotrmelec.
A s kým hrajete?
Před týdnem jsem se stala členkou České scrabblové asociace.
Ale jestli si chceš zahrát?
No tak to asi ne.
Chápu.
Bojíš se porážky.
No dovolte.
Jste zapomněla na můj kotrmelec.
Tvůj kotrmelec a moje masturbace se vůbec nedají srovnávat.
A co je na masturbaci těžšího?
Tak si to pojďme rozdat.
Dobře, dneska večer u nás doma.
Ale aspoň ve třech, jinak si to neužiju.
Tati?
No tak, proč ne?
Ozzáku?
Nechcete si přeci jenom zahrát s námi?
A rokeři nehrajou dětský hry?
Jo, a já tady.
Cista, a já dám poli, a je z toho policista.
Ozzáku, cysta, jakožto uzavřená patologická dutina různého původu a obsahu, se píše s y.
Kdežto policista se píše s měkkým i.
To neznáte tohohle poldu, který je fakt tvrdý.
Ve Střevu má pravdu, policist s tvrdým i není žádnej policista.
Tak mu to řekni, běž!
A co je mu?
Jeho dětem to řekni, jeho ženě!
Ne, Ozzáku, tahle hra má nějaká pravidla a těch se musíme držet.
Co to je?
Slovník celosvětové scrabblové asociace.
Jsou tam všechna slova na světě.
A já dávám tady X k U a to máme KSU.
Za trojnásobný počet bodů, takže třiatřicet bodů.
A co je ksu?
Ksu nic není, podvádí.
Ksu je vietnamská mince.
Tady, prosím.
No fakt?
Fakt je, brácho, že Marcelka hraje podle pravidel?
Pravidla jsou od toho, aby se porušovaly.
A já tady dám.
Židle.
A židle je.
Židle neexistuje.
Aha.
A na čem sedím?
Ve slovníku židle není.
Aha, co je tohle?
To je židrle, Ozzákovi chybí R.
Počkejte, to musí být nějaká tisková chyba.
Co je psáno, to je dáno.
Hrajeme podle pravidel, brácho, viď?
Ale my ostatní to dohrajeme, že?
Já vyhrávám, kontumačně.
Vy prostě neumíte prohrávat, pane Ozzáku!
Tak je to.
To náhodou umím výborně.
A kdybych chtěl, prohrál jsem už dávno.
Mám pro vás dvě zprávy, pane Ozzáku.
Ta dobrá je, že když se nám to povede, vylezeme přímo v šatně Micka Jaggera.
Super, Bejku.
A ta špatná?
Že se nám to nepovede.
Existuje sice chodba kanálama, ale naše šance jsou skoro nulový.
Jaký to může být problém, který bychom my dva nedokázali vyřešit?
Je celá zaplavená vodou.
Umím se potápět, hochu.
Na Mácháči jsem vydržel pod vodou pět minut, než mě vylovili.
Jaký jsem?
Tlustej.
Cože?
Hustej, ale tlustej.
Ta chodba má jenom 25 čísel.
Aha, tak podívej.
Jo!
Tady provrtáme s bíječkou díru a je to.
Tyjo!
Myslíte si, že když se provrtáme jako krancle, že si nás nevšimnou?
To byste nevěřil, co se mi dneska stalo.
Zoran dostal od sponzora tři lístky na Rolling Stones.
Můj manžel není zrovna velkým fandou Rolling Stones, takže chtěl ty lístky vyhodit.
A já mu říkám, miláčku, jestli ty lístky nechceš, tak já si je klidně vezmu.
Takže já, já mám teď tři lístky na Rolling Stones.
Každý, kdo něco znamená, na tom koncertě bude.
Takže já tam půjdu také, i když mi ta hudba vůbec nic neříká.
A teď mi, Tomáši, poraďte, co mám udělat s těmi zbylými dvěma lístky.
Nevěděl byste o někom, kdo by je chtěl?
Já, já, já, já, tady, tady, já je chci.
Kdyby vás, Tomáši, někdo napadl, tak mu prosím vás řekněte, že ty lístky dostane ten, kdo mě porazí ve Scrabblu.
Já si s váma zahraju.
Ozzáku, vy jste tady taky?
Co jste to říkal?
Chci vás porazit ve Scrabblu.
To je úsměvná představa.
Tomáš a Iva budou hrát taky.
Proč, kéž, brácho, včera jsme ti museli přísahat, že ty kretenský písmenka už nevezmeme na ruky.
Scrabble je vynikající společenská hra, rozvíjející ducha.
A já tě žádám, abys taková ošklivá slova jako kretenský písmenka nevyslovoval tady před Marcelkou.
Takže už neplatí, kdo vysloví slovo ksu, spí na nádraží.
Brácho, neser.
Pozáku, vstávej.
To už je ráno?
Ne, už je poledne.
Jsi zmeškal ráno v krámě volnočas, budeš trénovat Scrabble.
Já trénuju.
No to si jako myslíš, že se to naučíš, když na tom budeš spát?
Na škole mi to fungovalo.
Na školu sis jí nedoděláváš.
Když jsem mák.
Zkoušel jsi někdy pod polštář narvat celý globus?
Takže to je vážně tvoje jediná tréninková metoda?
Jasně, že ne.
Teď k svačině jsem si uvařil písmenkovou polívku.
Promiň, že jsem chvíli považoval za nejpitomnější učební metodu spaní na slovníku.
Náhodou, znám daleko víc slov než včera.
Jo, dobře, tak se ukaž.
C-V-Ň-X-C-V.
Proboha, brácho, z čeho jsi vařil tu písmenkovou polívku?
No, to je výborný.
A jak chceš zítra hrát Scrabble?
I ze čtyř písmenek se dá udělat slovo.
Jo?
Vše.
Se dívej.
No a je to.
Počkej, kdy ty písmenka tady před chvílí nebyly?
To je překvapení, viď?
Zázrak.
Sakra.
Ještě ti něco padá z vlasů?
To jsou lupy.
Ne.
To je V. R. Za uchem U. A na jazyku?
J.
Já raději nechci vědět, kde máš schovaný P. Hele, tady je RDEL.
To mě jedno slovo napadá.
To mě taky, no.
Mě taky, ale asi není ve slovníku.
No, jestli myslíte to též slovo, co já, tak to ve slovníku je.
Ach, to je zvláštní.
Vždycky, když jsem nervózní, tak mě svědí celé tělo.
A je to.
Měl byste se občas umýt.
Krdel?
Čekala jsem spíš sprosté slovo.
Každý máme jiný vkus.
Podívám se, jestli je to ve slovníku, ale silně o tom pochybuji.
Tak to je ta tvoje tajná zbraň, brácho.
Jsme v krdeli.
Krdel.
Staročeský výraz pro hojnost.
Máte 18 bodů.
A já tady mám slovo.
Delikatesa.
A to máme 80...
...
60 bodů.
Vyhrála jsem.
Dejte lístkům sbohem.
Kdybychom hráli nějakou pořádnou hru, roznesu vás na kopyta.
Myslíte?
Jestli se teda nebojíte.
Nikdy.
Trumf, trumf a sedma nakonec.
Chtěl bych přepolit cihlu holou rukou.
Chcete to vidět?
Ne.
Dobře, a co si zahrajeme teď?
Já si vzpomínám na jednu, co jsme hráli ve škole.
Sakra, jak to jenom bylo.
No tak počkat, já flašku nehraju.
Jo!
Někdo z nás musí za dveře.
Jo, tak já jdu.
Já jdu jako první, jo?
A dál?
Nevím.
To už přestává všechno.
Nám je to moc líto, Marcelko.
Ty dveře se včera musely nějak porouchat.
O tom nemluvím.
Aha, a o čem teda?
Žádný koncert nebude.
Cože?
Jak nebude?
Stouny se rozpadli?
Richards se rozpadl.
Bude pršet!
Koncert bude, ale lístky nejsou.
Někdo mi je ukradl.
Jo, tak.
Proč to mi neřeknete rovnou, že se nic nestalo?
Počkej, brácho, to ti připadá v pořádku, že Marcelce někdo ukradl lístky?
Jo, stejně by nám je nedala.
Já to prostě nechápu.
No dobře, a kdy jste je viděla naposledy?
No u vás.
A tím chcete říct co?
Nic, jenom kde jsem je naposledy viděla.
No, ale vyznělo to dost divně.
Vyznělo to jako ukradli jste mi lístky.
Omlouvám se, nemyslela jsem to tak.
Ale stála jsem tak dlouho za těma dveřma a pak když jste mi házeli ty věci z okna...
No tak ono to jinak nešlo.
Já prostě nevím, kam jsem je dala.
Vy jste je úplně normálně ztratila, ale první, co řeknete, Ozzák mi ukradl lístky.
Ne, Ozzáku, nic takového jsem nechtěla říct a mrzí mě, že jste to tak pochopil.
Dobře, beru to jako náhlé pomatení smyslů, protože kdyby mně se něco takového stalo...
Tak půjdu vedle do kumbálu a hodím si mašli.
Já to zas tak neprožívám.
Škoda.
Pomínejte mi, jak chodí... Čili, Tomáši, objednávám tu mladou Mondráčkovou a toho Nohavicu škrtáme ze seznamu.
Jak jste mi to mohli udělat?
Brácho, to, že tě nevzbudíme, když zaspíš, je už rodinná tradice.
Jak jste mi mohli schovat ty lístky, když dobře víte, co pro mě znamenají?
Asi byste si měli ještě lehnout.
V takovémhle stavu byste neměl prodávat.
Marcelka má pravdu.
Jo tak!
Takže vy jste se na mě domluvili, co?
Ukradli jste mi ty lístky a teď děláte, jako že o ničem nevíte?
No jaké lístky?
Ozzáku.
To mně se ztratily lístky na Rolling Stones.
Já mluvím o svých lístcích!
A kde ty sis vzal lístky na Rolling Stones?
To nemůžu říct!
Ohrozil bych osobu sobě blízkou.
Ty jsi ukradl Marcelce lístky.
Není krádež jako krádež.
Tahle krádež byla spravedlivá.
Cože?
No jistě, teď se to pro ni znamená nějaký tři papírky, kterými nás omotá kolem prstů, ale pro mě, pro mě, brácho, pro mě to jsou lístky do nebe.
Teda do pekla.
Do kotlů.
Doufám, že se tam usmažíte zaživa.
Takže byste mi ty lístky neschovali.
Navíc jsme přišli o jednoho člověka, který tady pracoval.
To by se vám tak hodilo, co?
Co teda teď mám dělat?
Mašli máte v kumbále.
A co, no, tak mi uvidíme z domu.
Tvýho chlapa to přece nemůže rozházet.
Život je tak nespravedlivej.
Přesně takhle hrajou Rolling Stones z konzervy.
A kdo má archeologický sklony zrovna jako já a chce je slyšet naživo, měl by teď zastříhat ušima.
Pokračuje totiž soutěž o lístky na zítřejší koncert.
Jen pro skalní fanoušky rolujících balvanů.
Volejte pět sedmiček a dvě dvojky.
A máme tady prvního soutěžícího.
Doufám, že jsi skalním příznivcem Stounů, protože jinak bys dostal kulový a ne lístky.
Jak se jmenuješ, kámo?
Ozzák!
Tak si na to hezky sedni, kozáku, protože teď to bude drsný.
Otázka zní.
Která velká zvířata byla objevena v Kongu roku 1901?
Za A okapi, za B roury a za C plechy.
Odpověz okamžitě.
Nemůžu si zavolat nějakýho kamaráda klempíře?
Okapi, roury, plechy.
Tak rychle.
No tak, tak rychle.
Ale jsou to okapi!
Zvoral jsi to, kozáku.
Mimoň jako ty by si ten koncert stejně neužil.
Měj se, no a my ostatní zítra touhle dobou soutěžíme o lístky na Rolling Stones.
Zase.
Nic si z toho nedělej, brácho.
Bylo to moc zkomplikovaný.
No, já to poslouchám už od rána.
Z těch dnešních mimoňů jste byl nejlepší.
Ten chlap prostě nikoho nechce nechat vyhrát.
Jako mamba.
Ale Marcelka by ho mohla zvládnout.
Já už v kostech cítím, že štěstí dneska konečně někomu dá.
Už se k nám dovolal první soutěžící.
Dobrý den.
Tak dobře, poslouchej, číčo, vyplázni jazyk a řekni, co je správně.
Alfred Nobel získal patent: za A na dynamit, za B na rozum, nebo za C na šicí stroj.
Na dynamit.
Já myslím.
To je těžký.
Nobel snad vynalezl šicí stroj, ne?
Na ty soutěže se hlásejí samý primitivové.
Sorry, zlato, ale správná odpověď je za A, dynamit.
Po písničce si o lístky zasoutěžíme znovu a tentokrát už naposled.
Tyhle rozhlasové soutěže už dneska nemají vůbec žádnou úroveň.
Co když řekneme?
Asi, dítě.
Ženská, když říká ne, tak vždycky myslí ano.
A když říká možná, tak se připravuje na to, že řekne ne, tím pádem vlastně řekne ano.
Počkej, brácho, a existuje možnost, že ženská myslí ne?
Ne.
Ty jo.
Musím za Ivou.
Vem to přes mambu.
Marcelko, vám to dneska ale fakt sekne.
Úplná Angelina Jolie.
Plné rty a vysportované tělo, no.
A nejvíc vám to sluší, když telefonujete do soutěže.
Zbal si na viják, chlapečku.
Mě nepřemluvíš.
A zapni si poklopec.
Nebo si aspoň vem spodní prádlo.
Já vám říkám, že ještě bude prosit, aby mohla volat do rádia.
Sledujte mě.
S dovolením.
Prosím.
Teda, teď jsem se ale pěkně naštval, to vám řeknu.
Mám k tomu své důvody.
No, ne.
Neberte to osobně, Marcelko, ale na tu soutěž nemáte.
Cože?
Říkám, že na tu soutěž v rádiu vy nemáte.
Takovou slaboduchou soutěžičku klidně zvládneme.
Dívejte, rádio poslouchá spousta lidí, a kdybyste se spletla...
Tomáši, vy dobře víte, že já se v podstatě nikdy nepletu.
Počkejte, abyste tu soutěž chtěla vyhrát?
Samozřejmě.
Co bych chtěl teda vidět?
To já taky.
Tak mi řekněte číslo a vypadněte z obchodu.
Pět.
Dejte mi telefonní číslo do rádia a nechte mě tu o samotě.
A začíná nám poslední kolo soutěže o vstupenky na koncert desetiletí.
Koncert začíná už za necelé tři hodiny.
A kdo pak se nám to dovolal?
Dobrý den, tady Marcela z Prahy.
Fanynka Marcelka.
Tak kolik pak ti je, kočko?
Laskavě si nechte ty sexistický narážky a začněte už.
Já nemám tolik času.
Aha, tak koťátko nám vystrkuje drápky.
Tak to budeš mít za trest bez nápovědy.
Tak jdeme na to.
Kdo první navrhl parní stroj?
Stevenson?
Papiňák?
Heron Alexandrijský v Egyptě.
Asi kolem roku 100.
Výborně.
A jedeme dál.
Kdy se začal den dělit na 24 hodin?
Den má 24 hodin?
Asi tři tisíce let před naším letopočtem v Mezopotámii.
Ještě líp, děvčo.
A poslední otázka.
Co bylo vynalezeno v Číně roku 696?
Porcelán?
Mechanické hodiny a byly poháněny vodním kolem.
Skvěle i napotřetí.
No, seš fakticky třída.
Mám tady pro tebe teda tři lístky na Rolling Stones.
Od nich něco zazpívej, aby bylo jasný, že seš jejich fanynka.
Ale to...
Já zrovna mám nějak poškozené hlasivky, takže lepší, kdyby to šlo bez toho zpěvu.
Pravidla jsou jasný.
Žádnej zpěv, žádný lístky, kočičko.
No tak, dobře.
No tak, já už tě nebudu trápit.
Soutěž byla pro fanoušky Stounů a to ty rozhodně nejsi.
Za ní do obchodu.
Pojďte!
Co se stalo?
Marcelka nezazpívala.
No, byla v úzkých.
Nedělej se tak hloupě a dej první pomoc.
Perečko.
Počkej, skočím pro vodu.
Tomáši, já jsem nevyhrála.
Tak stane se, Marcelko, v životě se stávají horší věci, že jo?
Co horší věci?
Pro mě dnešním dnem končí život.
Půjdu k holiči, koupím si nové hadry a budu se do něj mejt.
Klid, klid, klid, Marcelko, v pořádku, klid, klid, všechno se uklidí.
Děkuji, Tomáši, ale kdybyste mi mohl pustit ty ruce, víte, já tady na něčem ležím a strašně mě to bodá do žeber.
Ježíši, to jsou ty moje lístky.
Kolik je hodin?
Čtrnáct hodin.
Přesně, devatenáct hodin, sedmnáct minut.
Tak to máme co dělat, abychom to stihli.
Tomáši.
Děkuji.
Lexo.
Děkuji, paní Marcelko.
Ozzáku.
Díky.
Nemusíte mi děkovat, Ozzáku.
Já vám ten lístek nedávám, protože bych k vám něco cítila, ale protože mi ta hudba nic neříká.
Tak já jsem vás taky sem nes, jenom proto, abyste se v krámě neválela po zemi.
Remíza, co?
Tyhle!
Marcelko, měla byste chvilku?
Jistě.
Děje se něco?
Nechcete si zahrát Scrabble?
Moc ráda.
I can get no satisfaction.
To je dobrý, toho odněkad znám, co to je.